Norsk tekst av Asort. Takk til UNiTY for DanishBits.org
Kjære Lewis.
Jeg har vedlagt en bussbillet og to sølvdollars for reisen til Michigan.
Jeg beklager det med foreldrene dine.
Moren din var søsteren min. Det gjør deg til familie.
Jeg vil gjøre mitt beste for at du skal føle deg som hjemme.
Som Einstein sa, livet er som en sykkel.
Hold balansen og fortsett fremover.
Det samme gjør vi.
Jeg ser frem til å møte deg.
>i>Hilsen onkel Jonathan.
PS. Beklager flekkene i brevet. Det er sjokolade
Mor? Far? Er dere der?
Vil jeg greie meg?
"Kan ikke si."
Siste stop; New Zebedee.
Kom igjen. Ikke drep deg selv før jeg har hatt en sjanse til å treffe deg.
Lewis?
Jeg er din onkel Jonathan.
-Går du med en kappe? -De er en kimono.
La meg ta den.
Herre min hatt! Hva har du oppi her? Leksikoner?
Ordbøker.
Åh, du mener det.
Jeg liker nye ord. De er estetiske.
Velkommen til New Zebedee.
Eller bør jeg si "salutere"? Slå opp det ordet.
-Jeg vet hva det betyr. -Smart unge.
Er vi hjemme snart. Captain Midnight begynner snart.
Ikke vær redd for det. Jeg har ikke TV.
Men jeg har pokerkveld i kveld om du vil bli med. Spiller du?
-Nei, jeg er bare 10 år. -Mottatt.
Da er vi her.
Unnskyld meg.
Muggins Simoon.
Temperamentsfullt dørhåndtak.
Hopp inn.
Sånn. Pass tærne.
OK, da er vi her.
Du kan gå ut her.
Sånn.
Hjem, kjære hjem.
Liker du... Halloween?
Neida. Jeg har disse hele året.
Mr. Barnavelt!
Kom igjen, kjære. Flink hund.
Mr. Barnavelt!
Ms Hanchett. Marmalade.
-Er det en kappe? -Det er en kimono.
Du har spilt saksofon igjen.
Åpenbart er det ikke alle som verdsetter en god omgang jazz.
Du spiller kl 0300 om natten, så jeg ber deg...
-Hvem er det? -Lewis, nevøen min.
-Han skal bo hos meg. -Har du ansvaret for et barn?
Det stemmer.
Ha en fin kveld. Denne veien, Lewis.
Jeg vil prøve å dempe meg rundt 3 om morgenen,-
-men på det tidspunktet spiller jeg best.
Og her er vi.
Vov, du har...
Det er mange klokker.
"Mange" er et spørsmål om smak og behag.
For meg er det helt perfekt.
Beklager. Det er en sinnsforvirret gjøk der inne.
Sperrehjulet ditt sitter fast, og fjæren snart også.
Du må være Lewis.
Hvordan var reisen.
Denne gamle kjerringa er min nærmeste nabo, ms. Florence Zimmerman.
Det gleder meg at du ikke har arvet din onkels enorme hode.
Sier kvinnen som bokstavelig talt ser ut som en Q-tips.
Se... det gigantiske hodet er sint.
Herregud, snakket akkurat det lilla skjelettet?
Hyggelig å treffe deg.
-Lewis, er du sulten? -Ja, takk.
Florence, jeg viser Lewis rommet sitt.
Kan du ikke gjøre deg nyttig og bake noen småkaker?
Og hvordan vil du ha dem, sir?
Stappet ned halsen din eller smuldret ned gjennom buksene dine?
Ignorer henne. Hun tror hun er smartere enn meg fordi hun gikk på høyskolen.
Nei, jeg er smartere enn deg fordi jeg er smartere.
Onkel Jonathan?
Må jeg ikke spise middag før jeg får småkaker?
Vel, hvorfor ikke ha småkaker som middag? De er mye mer fristende.
-Jeg vet, det er bare det at vi hadde husregler. -Vel, ikke i dette huset.
Ingen sengetid, badetid eller spisetid.
Du kan spise småkaker til du kaster opp for alt jeg bryr meg.
Du vil se.... at ting er helt annerledes her.
-Alt mitt? -Alt ditt.
Selv om hvorfor dette er ditt aner jeg ikke.
Du vet et dette er det totalt motsatte av ekte magi.
Vel det er den siste tingen foreldrene mine gav meg før...
...bilulykken.
Jeg beklager.
Her. Ja, ta den tilbake.
Jeg har tørkepapir her et sted.
Værsegod. vent... Beklager, jeg mente ikke...
Jeg visste ikke at ballen hadde en emosjonell betydning.
Nesten der.
Ta den fargen du vil ha. De er alle like.
Hei gorillafjes, spiller vi poker eller spiller jeg solitaire.
Hold hestene dine, ditt fugleskremsel!
Ikke sant?
Å kalle det pokerfjes er en fornærmelse mot ansikter.
Dårlig taper, sløving?
Vel, slå den.
Han vinner igjen.
Du snyter meg. Du har spilt før.
Jeg har ikke. Jeg sverger.
Nybegynnerflaks, antar jeg.
Vel, jeg vil drukne sorgene mine i litt varm kakao.
-Vil du ha litt? -Ja, takk.
-Florence? -Gjerne.
-Skaff deg ditt eget. -Fall død om.
Hvor lenge har du bodd ved siden av onkel Jonathan?
Vi har vært venner for alltid, helt siden jeg kom hit.
Rømte hit, faktisk.
Fra Paris. Etter krigen.
Og nei, for å svare på det blikket du gir meg nå,-
-din onkel og jeg er ikke kyssvenner.
Ekkelt!
-Det kalles platonisk. -Stemmer.
Onkelen din driver meg til vanvidd. Og han lukter ikke alltid så godt,-
-men han har hjulpet meg gjennom flere tøffe tider enn jeg bryr meg om å nevne.
Vet du, jeg har funnet ut at alt en virkelig trenger i denne verdenen er èn god venn.
Men jeg er sikker på at du har mange.
Ja. Mange.
Alle vennene mine er skikkelig greie.
God natt, mor. God natt, far.
Jeg savner dere.
Elsker dere.
Onkel Jonathan?
-Du må gå inn i veggen. -Jeg går inn i veggen.
Du gikk ikke i veggen i går. Jeg så deg. Du gikk ikke inn i...
Hallo?
-Lewis, så deg ikke der. -Stor dag. Første skoledag.
-Hvordan har du sovet? -Fint.
-Hvordan har du sovet? -Søtt. Som en baby. Som en stor, søt baby.
OK, gå med deg. Slå dem ut.
Jeg spilte det perfekt. Han mistenker ikke noe.
Hold døren!
Clark, la oss gjøre en beslutning.
Herman.
-Godt kjempet, Herman. -Takk, Coach.
Woody.
-Vi er like mange nå. -La oss spille.
Kanskje neste gang, ankelbiter.
Coach. Kom igjen, bare velg han,
-Nei... -Bare velg han.
Fint. Du er med oss. Du kan spille, ikke sant?
Klart.
Jeg er fri!
Opp igjen, brille! Kom igjen karer!
Er du OK?
Kom igjen, folkens.
Løp! Løp!
Send ballen.
-Brille, hva skjer? -Kom igjen.
Forsvar, se levende ut. Kom igjen, se levende ut karer!
Brille, skyt!
Ikke på meg! Kurven.
Sentre ballen! Du må sentre ballen, brille! Brille, jeg er fri!
Unnskyld.
Vokt mannen din. Vokt mannen din. La oss gå.
Skyt! Skyt!
-Flott skudd, speedy. -Takk, Coach.
Der er han! Vår nye stjernespiller.
-Hvordan går det, kompis -Jeg har det bra.
En stemme på Tarby Corrigan, er en stemme for brus i drikkefontenene.
Hvordan skal han få kullsyre i drikkefontenene?
Ikke bare stå der. Kan du kaste?
Nei, ikke så bra.
Jeg tar det jeg får. Kast et par baller.
Kom igjen.
Hva gjør du her?
-Hvor er alle vennene dine? -Fotballtrening.
Jeg kan ikke spille. Ingenting.
Rompa mi er bare til benkevarming.
Du er ny i byen.
-Hvor bor du? -Et stort, gammelt hus i slutten av High Street.
Vent.
-Bor du i slakterhuset? -Beklager... Hva sa du?
En gammel mann døde der. Nå er det hjemsøkt.
Vel, alle sier det.
-Har du sett noe skummelt? -Nei.
Jeg trodde jeg hørte noe i går kveld, men det var bare onkelen min.
-Hva gjorde han? -Jeg vet ikke. Han bare gikk omkring.
-Jeg tror han lette etter noe. -Kanskje han lette etter en øks
Det er hans hus. Hvorfor skulle han ikke vite hvor hans egen øks er?
Kanskje han gjemte den for politiet etter forrige drap?
Hør her, jeg prøver bare å hjelpe oss begge.
Du kan ikke stemme på meg uten armer.
Kom igjen.
Lewis.
Lewis. Kjære.
Hei ungen. Jeg har savnet deg slik.
Jeg savner deg også, mor. Veldig mye.
Din far og jeg ville gitt alt for å være hos deg igjen.
Det vet du godt, ikke sant?
Hvordan går det?
-Liker du onkel Jonathan? -Han virker grei.
Det er bare...
Hva?
Hei, det er OK. Du kan fortelle meg det.
Huset er gammelt og uhyggelig.
Det er klokker overalt. Jeg ser merkelige ting i øyekroken...
Det føles som om at onkel Jonathan skjuler noe.
Det er fordi han gjør det.
Han skjuler noe.
Fra deg.
Beklager, kjære. Men du er i fare.
I fare?
Hva mener du?
-Du må være modig. -Mor, det er jo meg.
Jeg er ikke modig.
Først finner du boken.
Så får du nøkkelen.
Bok...
Nøkler? Hva snakker du om?
Hører du tikkingen?
Modig.
Modig...
Kom frem, kom frem, hvor enn du er?
Du kan ikke gjemme deg for alltid,
Hjelp!
Hjelp! Slipp meg ut!
Hjelp!
Slipp meg ut!
Det er meg.
Ned, gutt! Inn på rommet ditt!
-Beklager at du måtte se det. -Nei, nei! Hus angriper deg ikke.
Og hvis de gjør, så er det ikke meningen å si; "Beklager at du måtte se det.
Er stedet hjemsøkt?
-Vil du drepe meg med en øks? -Hva? Nei!
-Du vil hogge meg i hjel, ikke sant? -Nei, jeg vil ikke hogge deg i hjel.
Hva er det da som foregår?
Vi er ihvertfall sikker på at huset liker deg.
Hus liker ikke noe. De er hus.
Vet du hva en trollmann er for noe, Lewis?
Det er... en gutteheks.
Vel... jeg tror de er litt mer enn guttehekser.
Trollmann. Substantiv.
"En mann som utøver magi".
En gutteheks.
Sier du at... du er en trollmann?
Ville det skremt deg om jeg var det?
Vel, er du en god eller ond trollmann?
Hva mener du med "ond"?
Jeg er god, men ikke så god.
Jeg er bare en magikerelev.
Men, mrs Zimmerman er snill og god.
Skikkelig god.
Hun tok en doltorgrad i magi på universitetet i Göttingen.
Hvorfor vandrer du alltid rundt om natten?
-Og hvorfor tikker det i veggene? -Har du hørt det?
Dette huset tilhørte en annen trollmann.
Isaac Izard og hans kone Selena.
Han... Døde.
-Og han etterlot en magisk klokke i veggene. -Hvorfor?
Fordi han er en forferdelig...
Spøkefugl. En skikkelig spøkefugl.
Han satte en klokke i veggene for å drive meg til vanvidd.
Jeg har uten hell forsøkt å overdøve det med alle disse klokkene.
Om natten går jeg rundt i huset og leter etter den helvetes tingen.
Med en øks?
Noen ganger blir jeg overbegeisteret. Jeg innrømmer det.
Er du født som en gutte… en trollmann?
Nei, alle kan lære. De studerer. Øver hardt nok.
-Kan jeg lære meg det? -Nei.
-Men du sa jo akkurat alle. -Voksne.
Det er diagrammer og hieroglyfer som ikke engang en professor kan.
-Og jeg har ikke tid til å lære en... -Vær så snill. Lær meg det.
Kom igjen, vær så snill.
Ok, da. Du får det som du vil.
La meg få vite det når du har lest alle dem.
Det er bare begynnelsen.
-Lyktemenn. -De skremmer det onde vekk.
Det samme gjør jern. Vel, detdrive det bort, slik som myggspray.
Og det er derfor vi har hestesko av jern og det er derfor kirkegårdsportene er laget av jern.
Og hvordan blir man en fullverdig trollmann?
Du må bekjempe en ond ånd ved å bruke din egen magi.
Det er helt rett.
Hva lukter harsk sulfur?
Slemme katter!
-Må jeg slå en ond ånd en dag? -Ikke vær redd. Ikke på en lang, lang stund enda.
Du er helt trygg.
Det er trygt?
Så lenge den fores.
Det var Florence's kjæleslange. William Snakespeare.
Hun prøvde å få den å bli lilla, men det gikk galt.
Mellom oss to, så skjer det ganske ofte for tiden.
-Hvorfor? -Det må du spørre henne om selv.
Hva er det?
Amuletter, hekseri, trylleformularer.
Ondskap kan ikke komme nærmere det skapet enn 7 meter, og slettes ikke åpne det.
Hva er i det?
Du vet jeg sa at det ikke var noen regler her?
Men det er faktisk en regel.
Aldri åpne det skapet. Noensinne.
Ellers hiver jeg deg ut etter ørene.
Det er stort sett det eneste jeg er alvorlig om, så jeg må høre deg si det.
Jeg forstår.
Isaac!
Ikke gjør dette!
Isaac! Stop!
Isaac! Vi ber dig!
Isaac?
Begynnelsen... og slutten.
Alfa og omega.
Kan du høre at det tikker?
Jeg har undersøkt krypkjelleren.
Jeg fant en død mus, men ingen klokke.
Tror du at ved å lese det en million ganger vil vise noe nytt?
Nei, ikke egentlig.
-Har du fortalt Lewis alt? -Vel, ikke alt.
Jeg tror du bør.
Isaac er nok død, men han er fremdeles farlig.
-Hvis han kjenner sannheten... -Vel, vi vet ikke sannheten.
Vi vet ikke hvor klokken er eller hva den gjør, unntatt at det er noe forferdelig.
Nei, vi må gjøre det ansvarlige her. Lyve for gutten.
Hei Lewis, hvorfor bruker du de brillene?
Captain Midnight bruker et par som dette.
Har du noensinne sett showet hans? Han er ukuelig.
-Hva er han? -"Ukuelig".
Adjektiv. "Umulig å beseire"
Det er det de kaller han. Den ukuelige Captain Midnight.
Det ville vært bedre for deg om du sluttet med brillene.
Og opptrådd litt mer, du vet, normalt.
Tror du?
Jeg bare sier det som en venn.
OK.
Venner. Vi er venner. Flott.
Lewis!
Kan du ikke se meg? Her borte!
Lewis!
Det er onkelen din, Johnny!
-Jeg bør gå. -Sannsynligvis.
Skynd deg!
-Hvor er brillene dine? -Hva gjør du her?
Vi skulle hente noen forsyninger.
-Har en høstmåne i kveld, den er perfekt. -Perfekt for hva?
Ditt første store trylleformular.
-Skal jeg slå den. Du vil ikke tro hva den kan. -Kan vi bare dra, vær så snill.
Den månen forsvinner i neste uke med måneformørkelsen. Til da, la oss rocke videre.
"Fra Saturn til solen, fra beistet til den edle mann,-
-som alkymisten fra gamle dager, forvandle dette blyslagget til gull!"
Vow. Det var virkelig...
...virkelig...
...forferdelig. Helt forferderdelig mener jeg.
Du leser det som om det er en Buick manual.
Det er ikke det du sier, Lewis, det er hvordan du sier det.
Du er den eneste deg i hele universet.
Det gjør magien din til noe unikt.
En av hundre millioner kasillioner.
Jeg kan gi deg de rette bøkene, de rette formularene,-
-men den siste prosenten er opp til deg selv.
Så, hvordan finner jeg min magi-stil? Eller hva enn det er?
Den er der inne et sted.
Du må bare være stille og lytte.
-Nå ser du ut som om du bæsjer. -Vel, jeg vet ikke!
-Dette føles helt rart ut. -Hva er galt med rart?
Rart er som nøttene i småkakene, det er nøttene som gjør ting interessante.
La meg vise deg hva litt rart kan gjøre.
Kan du være så snill? Finn en kniv og stikk meg i ørene.
Vel, for en gutt som elsker ord er du gått tom for dem.
Onkel Jonathan?
Du er mye mer enn en elev.
Se deg om.
Endelig et smil.
Jeg var begynt å tro at du ikke kunne.
Slem katt. Bruk katteboksen.
OK. Jeg går til sengs.
Du kan selvfølgelig bli oppe så lenge du har lyst.
Onkel Jonathan?
I kveld var det den mest fant...
fantast...
Fantastiske.
Jeg vet ikke det ordet enda, men takk.
Jeg skulle bare ønske at jeg hadde møtt deg for lenge siden.
Ja, jeg også. God natt.
Hvorfor gjorde jeg ikke?
Hvorfor reiste du hjemmefra?
Vel...
-Sannheten er at faren min, bestefaren din,-
-ikke kunne fordra magi. Og han likte i hvertfall ikke at jeg holdt på med det.
Vi kranglet om det og... vi kranglet mer,-
-inntil jeg bare reiste.
Jeg var familiens svarte svane.
Det er "familiens sorte får".
Jeg er ganske sikker på at det er "svane".
Er det derfor du ikke kom til mors og fars begravelse?
Jeg tror ikke hun egentlig ville ha hatt meg der.
Jeg vet ikke. Hun savnet deg.
Hun snakket ofte om deg.
God natt.
Onkel Jonathan?
Jeg tror at jeg jeg også kanskje er den sorte svanen.
Vel, da antar jeg at vi er en sverm av svaner.
En flokk. Det heter en svaneflokk.
Akkurat.
Karer! Jeg flyter!
Levitaius dominungus!
-Sett meg? Stol! Stol! Karer. -Bare. Nei, jeg...
-Nei, det er ikke den rette... -Farsken.
Hent...
Vent...
Er du snart ferdig?!
Vann i fjeset med høy fart.
Hold kjeft! Slutt å le!
Det er ikke morsomt.
Du kan styre energien hvis du fokuserer og kanaliserer den.
-Vil ikke det drepe meg? -Ikke om du fokuserer.
Du er lederen. Se her.
Vis meg hva du kan.
-Stol! -Unnskyld!
Ikke dårlig.
Tre slag, Florence. Forrige gang var det fire, nå er det tre.
Hva skjer når den kommer til ett?
-Vi gjemmer oss i kjelleren. -OK, nå er ikke tid til å spøke.
Tingene har endret seg.
Jeg vet.
Lewis.
Hva skjer om han er her når det skjer?
Han vil ikke. Fordi vi kommer til å finne den.
Vi må bare holde ut.
OK.
Unnskyld.
Jeg henter smør.
Rutete skjorte, takk.
Vil den ukuelige Captain Midnight beseire den feige Comrade Ivan?
Kanskje senere, OK?
Kom igjen! Jeg kommer til å bli for sein.!
-Sees! -Hade.
-Jeg drar herfra. -Nei, stopp. Du skal ingen steder.
Jeg gikk rett i fellen.
Bli.
Ja!
Stol!
Vinneren av fjerde klasses klasseformann er;
Tarby Corrigan!
Takk.
Tarby. Unnskyld meg.
-Tarby, gratulerer. -Takk, Lewis.
Hvis du vil, så kan jeg ta med noen småkaker i morgen så vi kan feire.
Ja, Tarby, gå og ha en småkakepicnic med den lille gnomen.
Woody...
Vi snakkes senere.
Skal vi kaste noen baller?
Beklager, men jeg skal med guttene ut til Wilder Creek.
Kanskje en annen gang.
Jeg har noe som er mye bedre enn det.
Å ja?
Huset mitt. Alle tar feil. Det er ikke hjemsøkt.
Det er magi.
Magi?
-Magi finnes ikke. -Det gjør det, det så.
Onkelen min er trollmann.
Det er en gutteheks.
Jeg kan lære deg et formular så du kan kaste skruball eller gjøre et home run.
Eller kaste en touchdown hver eneste gang.
Ama'r halshug.
Hvor er det, din onde olding.
Armen.
Forbaskede duer.
Fant deg.
Jeg finner det skruballformularet til deg.
Bare gi meg et øyeblikk.
Hva er der inne?
Øh....
-Vi får ikke lov til å åpne det. -Å ja? Hvorfor ikke?
Jeg vet ikke. Det er min onkels eneste regel.
Dessuten er det låst.
Nei, det er det ikke.
Tarby, jeg mener det. Vi kan ikke.
Ikke vær en sånn feiging.
Kanskje det er trylleformularet du leter etter.
Nei!
Hva er... åndemaning?
Substantiv. Praksisen med å kommunisere med de døde eller vekke dem til live.
Legg den tilbake.
Vekke de døde til live? Det ville vært kult.
-Legg den tilbake! Vi må legge den tilbake nå! -Stopp.
Greit. Ikke noe av dette er virkelig allikevel. Det er bare rart.
Du er rar.
-Var det Corrigan-gutten? -Han drar nå.
-Hva holdt dere to på med? -Ingenting.
Onkel Jonathan, vil du spille balle med meg nå?
Ikke akkurat nå. Det er noe jeg må se på.
Senere, OK?
Isaac gjemte rommet med en forhekselse så ingen skulle finne disse,-
-men jeg kan ikke forstå dette.
Jeg kjenner så godt som alle magispråk som finnes.
Alberti-sifferet. de Enochianske glyffer...
-men dette?
Virkelig?
I det minste levde jeg så jeg fikk se den lilla elefanthuden komme til kort.
La oss nå se hvor lenge vi er i live, sprøskjegg.
-Gretne, gamle kjerring. -Gå og flett rygghårene dine.
Jeg ville gitt deg et stygt blikk, men du har allerede ett.
OK, gamle yeti. Se her.
-Hva betyr dette for deg? -Omega.
Isaac snakket om det da han døde.
Den siste bokstaven i det greske alfabetet.
Og i den tidlige kristendommen?
Det betyr "dommedag".
Er du OK, gutt?
Ja.
Du har alltid vært en dårlig løgner.
Er du ensom?
Skulle bare ønske at Jonathan ikke vår så travel.
Skulle ønske han kunne tilbrakt mer tid sammen med deg.
Det er OK.
-Hva med Tarby? -Han hater meg.
Det kan du fikse. Enkelt.
-Bare vis han litt ekte magi. -Jeg kan ikke noe ekte magi.
Jo, det kan du. Med boken, dummingen.
Den jeg ba deg om å finne.
-Vel, du fant den, ikke sant? -Boken?
Du mener åndemaningsboken i biblioteket?
Onkel Jonathan sa at jeg aldri engang måtte røre den.
Han vil ikke bry seg. Han er for opptatt uansett.
Ta boken. Vis Tarby ekte magi.
Så blir han vennen din igjen.
Jeg vet det.
Tarby er en idiot, vet du.
Han stiller opp til elevrådet hvert år og er alltid snill inntil valget.
Deretter...
-blir han seg selv igjen.
Du trenger ikke han.
Vi kan se etter edderkopper hvis du vil?
Bare la meg være i fred, OK?
Tarby!
Vil du se ekte magi?
-Jeg vil vise deg det. -Ja?
Skal du sage en dame i to?
-Jeg skal vekke de døde. -Du er en løgner.
-Ingen kan vekke de døde. -Se meg gjøre det.
Såfremt du ikke er redd.
Trenger du en barnevakt?
Fint, men hele dette kommer bare til å være bortkastet tid.
Når?
Tarby!
Tarby?
Bø!
Tarbu, det var ikke morsomt.
Det er det herfra.
Vel, kom igjen, smartingen.
Hvem skal vi vekke?
Hva med denne?
Lammet viser at det er en barnegrav. Det vil jeg ikke.
Det er uhyggelig at du vet det.
Denne veien, tror jeg.
Flott triks med boken, Lewis.
-Jeg vet det er deg. -Nei, det er det ikke.
Er det dette?
Ja, det tror jeg.
Gjør det.
OK.
"For thi som hviler bak sten og leire,-
-følg min stemme så du igjen dagen ser.
Tred inn av den dødelige dør,-
-for å gjenoppstå i full vigør."
Så, hva nå?
Det var det. Det var alt den sa.
Jeg sa jo at det hele var...
Tarby?
Tarby!
Kan du vennligst legge de tilbake.
Han kommer hjem!
Han er satt fri!
Han er våken!
Han kommer!
-Han kommer! -Han er våken!
Kommer hjem.
Han er tilbake!
Han er våken!
Han kommer hjem.
Det er ikke det minste uhyggelig.
Hvem er sprø nok til å vekke Isaac Izard til live?
Noen som gjerne vil dø.
Huset vet at han er tilbake. Kan du merke det?
Som en hund med rabies som ser eieren sin på ny.
Jeg kommer til å trenge hjelpen din, Florence.
Magien min vil ikke være nok.
Nei... Jeg ødelegger det bare.
-Jeg kan ikke alene. -Lewis.
-Hva med han? -Han er sterk.
Halvannen trollmann er nok. Bare fortell han sannheten.
Nei! Han er bare en gutt. Du er den smarteste heksen jeg noensinne har kjent.
Du kaster trylleformularer jeg ikke engang kan uttale.
Jeg kan ikke!
Jeg kan ikke.
Beklager.
Isaac vender tilbake. Vi må ikke slippe han inn.
Om magien din ikke er tilgjengelig, hva er så planen?
Jeg kan fremdeles svinge en hammer.
Det er sprøe folk, Marmalade.
Galninger.
-Er det der nok til å holde Isaac ute? -Å ja.
Kanskje.
Jeg henter noen flere.
-Onkel Jonathan? -Ikke kom opp...
Jeg kommer ned nå.
Hør her.
-Jeg må snakke med deg. -Ikke nå, Lewis.
Jeg arbeider med et skikkelig vanskelig trylleformular.
Jeg vil at du bor hos Mrs Z for noen dager.
Jeg har sett alle hesteskoene. Jeg vet at noe er galt.
-Hva snakker du om? Alt er ok. -Nei. Det er det ikke.
Du har rett, Lewis. Noe er galt.
-Noe er skikkelig galt. -Florence...
Han har øyne, Jonathan.
Det er vår venn, Isaac Izard. Bare det at han ikke er vennen vår.
Han er veldig ondskapsfull, veldig mektig. Og jeg er redd han har vendt tilbake fra det hinsidige.
Ja. Det er det jeg vil snakke med dere om...
Og når vi finner ut av hvem som vekket han fra de døde-
-kommer de til å angre på det.
Det... vil de helt sikkert.
Sannheten er at det ikke er sikkert for deg her.
Ikke akkurat nå.
Så gå inn til Florence, OK?
Alt kommer til å gå bra.
Kom igjen.
Mrs. Zimmerman?
Unnskyld, kjære?
-Hva er det du gjør? -Jeg prøver bare...
Ingenting.
Vent.
Opptrådte Isaac og onkel Jonathan sammen?
De gjorde alt sammen.
-De var bestevenner. -Var de?
En gang.
Isaac var foreldreløs og Jonathan hadde rømt hjemmefra.
Ingen av dem hadde familie.
De hadde bare magi.
Og hverandre.
Så dro Isaac i krigen.
Han kjempet i Tyskland da han ble savnet.
Det gikk måneder.
Plutselig kom Isaac hjem.
Men det var ikke den samme Isaac.
Han var annerledes.
Og sint.
Og hadde flere krefter enn en trollmann hadde rett til å ha.
Hvordan?
Hva skjedde med han?
Vi vet ikke.
Alt han sa var at han hadde gått seg vill i den Svarte Skogen.
Det er et gammelt sted med veldig gammel magi.
Det er der Brødrene Grimm skrev historiene sine.
Du mener eventyrene deres?
Vi tror at Isaac møtte en mørk trollmann i skogen.
En læremester som ga han skremmende, forbudte bøker.
Hvorav den ene er så farlig at onkelen din har låst den inne i skapet.
Men så forlot Isaac stakkars Jonathan.
Uten noen forklaring.
Og han fant seg en heks ved navn Selena.
Så ondskapsfull og slem, han giftet seg med henne-
-og de låste seg inn i huset.
Inntil en natt i fjor-
-utførte Isaac et blodritual som drepte han.
.Hva var det ritualet for? -For å lage en nøkkel.
En klokkenøkkel av menneskeknokler.
Vi tror at det var hans kones knokler.
Vi tror at Isaac drepte Selena for å lage den.
Onkel Jonathan sa at du var en virkelig god heks.
Til og med bedre enn han.
Jeg var. En gang.
Magien min var storslått i Paris.
Du skulle sett meg før krigen.
Jeg smeltet Salvador Dalis klokke en gang, rett av håndleddet hans.
Så hvorfor kan du ikke hjelpe oss?
Du vet hvordan magi kommer innenfra?
Vel, jeg ble skadd en gang.
Ganske alvorlig.
Og selv om mitt ytre ble bedre,-
-ble innsiden min aldri det.
Og så, hver gang jeg vil arbeide med ekte magi,-
-kommer det bare ut ødelagt.
Nå,-
-det er ganske få problemer i verden-
-som ikke kan ordnes med en god kake.
-Tarby! Tarby! -Ikke nå, Lewis, jeg kommer for sent til treningen.
-Nei, nå. Vi må snakke sammen nå! -Hva?
-Slipp meg! -Hvor tror du at du er på vei?
Her om kvelden, det vi gjorde på kirkegården... Vi gjorde noe forferdelig.
Onkelen min er i trøbbel. Det er vi alle, og... Du forstår, det er denne klokken...
Lewis, bare stopp.
Det skjedde ingenting på kirkegården.
Jeg forstår at du er redd. Det er jeg også.
Woody!
-La oss komme oss ut herfra! -Kom igjen.
-God morgen, miss Fisher. -Woody.
Jeg er ikke redd.
Hvis du sladrer til noen om at jeg var der, så brekker jeg begge armene dine.
Du er bare en raring.
"Ukuelige."
Onkel Jonathan? Er du her inne?
Det er løgn...
Hjelp meg!
Hjelp! Onkel Jonathan!
Ta papirene!
Er du OK?
Hva gjør du her? Det er for farlig!
Jeg var ukuelig.
Ja, du var visst det.
Du kan ikke gjøre dette alene.
-Jeg kan hjelpe. -Nei, det kan du ikke.
Jo, for jeg kan faktisk lese dette.
Men jeg trenger litt Ovaltine.
-Vent, jeg forstår ikke. Har du sett denne koden før? -Ja.
Comrade Ivan bruker en lignende for å sende kommandoer til hans Røde Brigade.
-Comrade hvem? -Comrade Ivan fra TV-showet.
Men Captain Midnight stopper han alltid og dekoder det.
Med...
Denne! Captain Midnights hemmelige dekoder-pen.
Jeg tror det ikke.
Tre Ovaltine-shakes, takk.
"Med denne klokken vil Selena og jeg rense verden."
Det er en Dommedagsklokke.
På en måte ødelegger den alt,-
-ikke ved å utslette jorden, men ved å sende den tilbake til begynnelsen.
Hvis planeten er en stor klokke, er dette opptrekkeren.
Han spoler tilbake til begynnelsen!
Så alt går baklengs.
Vi blir yngre og yngre inntil vi forsvinner.
Jeg visste at Isaac var sterk,-
-men jeg trodde ikke at han var i stand til dette.
-Når skjer det? -"Når natten er mørkest."
Den totale måneformørkelsen i natt.
Alle de månene på soverommet mitt,-
-enn om Isaac studerte dem og ventet på det rette tidspunktet?
Det er det det blir tellet ned til.
Og alle tyggegummiene, takk.
Isaac har vært her.
-Tok han ned alle hesteskoene? -Brent dem. En etter en.
Som maur med et forstørrelsesglass.
-Hvor mektig er han nå? -Døden har gjort han godt.
Stol! Det er OK. Jeg er her. jeg er her for å hjelpe deg.
-Det er OK. -Du er OK.
Han har revet stedet i stykker.
-Han må ha lett etter noe. -Jeg tror jeg vet hva.
Vel, hva venter vi på? La oss bli kvitt den.
Burde ikke denne smelte nå?
-For mye praktvindel? -Nei, ikke nok præriehundstøv.
-Korn av paradis. -Det har vi ikke.
-Kanskje alminnelig løvehale. -Onkel Jonathan?
-Hva med litt lotusrot? -Ja, mer av det.
Onkel Jonathan. Dette er min skyld.
Lewis, du hjalp oss. Du fikk avkodet tegningene.
Det var jeg som brakte Isaac tilbake.
-Lewis? -Hva snakker du om?
Jeg åpnet skapet og brukte boken din.
Jeg er så lei meg for det.
Nei, det kunne du ikke ha gjort. Du kan ikke nok magi til bruke en slik formel.
Jeg fulgte bare instruksjonene.
-Jeg blødde på boken. -Lewis...
-Blodmagi? -Det var min eneste regel.
Jeg er virkelig lei for det.
-Og du brøt den. -Det var ikke meningen.
Du åpnet et låst skap, utførte et uhellig rituale,-
-ved et uhell?
Jonathan. Jeg visste ikke at Isaac var ond. Det fortalte du meg aldri.
-Så det er min skyld? -Nei...
Hva er det da du sier?
-Hva i helvete tenkte du på? -Jeg ville bare at Tarby skulle bli vennen min igjen.
Jeg ville ha foreldrene mine tilbake.
Og hvis det virket ville jeg dra hjem og prøve med dem.
Jeg ville bare ha moren min.
Jeg er så lei meg. Det var en tabbe...
-at du kom hit. -Ta det nå med ro, Jonathan.
Nei, vær så snill. Jeg vil gjøre det bra igjen.
-Jeg ber deg. -Dette er ikke et sted for et barn.
Det er ikke trygt for deg her.
-Jeg tok feil ved å tro at det noensinne var det. -Men...
-Vi er en sverm med svaner. -Beklager.
Bli her. La meg snakke med han.
Jeg har "Heksehammeren" liggende her et sted.
Det burde hjelpe med nøkkelen.
Kom igjen, kjeft på meg. Kall meg noen navn.
Ingen navn. Ikke denne gangen.
Jonathan. Gutten trenger deg.
-Men det han gjorde... -Han er et barn.
Barn gjør feil. Og de kommer ut i problemer.
Nei, dette er ikke en tegneserie, Florence.
-Jeg har ikke noe valg. -Selvfølgelig har du det.
Du kunne holde ut.
Men nei, når det blir vanskelig så løper du mot utgangen.
-Slik du rømte fra familien fra familien din. -De kastet meg ut!
Hva med lillesøsteren din? Hun så opp til deg.
Hun trengte deg, og nå er hun død.
-Du avviser hennes eneste barn. -Jeg vet ikke hvordan man tar vare på et barn.
Hvordan jeg snakker med han og passer på han, særlig ikke nå.
-Du er redd. -Ja!
Jeg er redd for at det skjer han noe!
Vet du hva, smartingen? Det er hele poenget.
Når man har et barn er man bekymret for dem 24/7.
Det er hele den jævla jobbeskrivelsen.
Jeg ville gjort alt for å få den jobben igjen.
Å få min lille jente tilbake....
Vet du hva? Jeg har faktisk et navn til deg.
Jonathan Barnavelt, du er en feiging!
Mrs Hanchett! Mrs Hanchett!
-Lewis. -Han er fri! Vi må dra nå!
-Hva snakker du om? -Det er noen i huset.
Kom igjen. Ta Marmalade. Vent.
Kom igjen, skynd deg!
-Vi bryr oss ikke om døra. -Hva? Lewis, det er kaldt.
Han er inne i huset ditt!
-Skynd deg! -Lewis!
Vent!
-Det er glatt! -Skynd deg!
Det er glatt, Lewis! Stopp!
-Hvilken ond mann? -Navnet hans er Isaac.
-Isaac Izard. -Isaac Izard? Han er død.
Han døde i fjor.
Vent her. Onkel Jonathan! Mrs Zimmerman!
Den er låst.
Det må være Isaac. Unna vei.
-Mrs Hanchett, gå vekk fra døren. -Ikke vær latterlig.
Hallo, Lewis.
Hold deg unna henne.
Hvorfor skulle jeg holde meg unna min vakre kone?
Er du Selena Izard?
I kjøtt og blod.
-Onkel Jonathan! -Lewis!
-Men, du døde? -Hvem sa at jeg døde
Isaac? Isaac?
Isaac!
-Er det en knokkel? -Menneskelig.
Han drepte henne for å lage en slags nøkkel.
-Jeg trodde den var laget av... -Ikke mitt bein.
Det var fra den virkelige mrs. Hanchett. Elskverdig kvinne.
Det var før jeg drepte henne og tok plassen hennes.
Konen min har et talent for å kle seg ut.
Jeg har lært fra den beste.
Kom og gi moren din ett kyss.
Du... Det var du som var i drømmene mine.
Jeg kunne ikke nærme meg det låste skapet.
Trylleformularene var for sterke, men du kunne få tak i boken for meg.
Og befri Isaac for meg. Du kunne gjøre alt jeg ønsket.
Og nå... skal du få tak i den klokkenøkkelen for oss.
Nei, nei, ikke det, ikke der.
-Vel, kom igjen. -Nå viser du deg bare.
-Lewis! -Hvor er du?
-Isaac har tatt han. -Ja, men hvor?
Jeg tror jeg vet det.
-Onkel Jonathan! -Vi kommer!
Jeg er her borte.
Her borte, onkel Jonathan! Nei, her!
Hjelp meg!
Barnavelt og Izard, mestre i bedrag...
-elsket av Europas ledere...
-sammen igjen.
Jeg er sikker på at du husker det neste trikset mitt.
-Nei! -Onkel Jonathan!
Isaac, ikke gjør det!
Jeg liker gutten. En foreldreløs som elsker Captain Midnight?
Det varmer mitt døde hjerte.
Ikke tving meg til å slakte han.
Gi meg nøkkelen.
Du trenger ikke å skade noen. Bare fortell oss hvor klokken er.
Klokken er forhekset. Du finner den aldri.
-Dette er over nå. -Isaac, vær så snill.
Det må være en fornuftig del igjen av deg-
-som enda ikke er død.
Jeg var død lenge før jeg døde.
Vi vet du gjennomgikk noe forferdelig under krigen, det gjorde vi alle.
Tvert i mot.
Det var der jeg møtte læremesteren min.
Avdelingen min ble fanget i et bakholdsangrep.
Alle ble slaktet.
Jeg ble etterlatt som død.
Jeg snublet rundt i Black Forest i dagesvis.
Jeg fremsa alle fortryllelser jeg kunne med bare en tanke for øye;-
"Gi meg nok makt til å avslutte dette."
Til å viske ut de redslene jeg hadde sett.
Da jeg åpnet øynene mine,-
-så jeg han.
Han tilbød meg noe å drikke.
For en liten pris, selvfølgelig.
Plutselig stod det klart for meg.
Tegningene til klokken.
I tankene mine.
helt tydelig.
Det var ikke en trollmann. Det var ikke engang et menneske.
Det var en demon, din idiot! Du tilkalte en demon!
Ja! "Azazel", for å være helt nøyaktig.
Den fjerde prins av helvete.
Han gav meg en vidunderlig gave.
Det største magiske trikset noensinne.
Jeg skal få menneskene til å forsvinne.
Spinne jorden tilbake til begynnelsen.
Alt som vil være igjen.... vil være Selena og jeg.
Men om du går tilbake til begynnelsen-
-så vil historien og menneskene starte forfra igjen.
Nei, jeg sørger for at mennesket ikke blir født.
Med hjelp fra en venn.
Lewis' foreldre vil ikke dø i den forferdelige kræsjen.
Din mann og søte datter vil ikke bli drept.
De har aldri eksistert. Ingen mennesker, ingen krig.
Og nå, Jonathan... Gi meg nøkkelen.
Florence?
Nå ville det vært bra med litt magi.
Av alle folk Florence, så trodde jeg at du ønsket dette,
Jeg vet hva tapet av familien din gjorde med deg.
Du er for trist og ødelagt til å jobbe med ekte magi.
Det var jeg kanskje.
Men nå... Er jeg ukuelig.
Marmalade, nå!
-Hvor er de? -De er borte.
-Pass på hvor du trår. Der er en tunge. -Der er en stor tunge.
Så... uhyggelig.
Onkel Jonathan! Onkel Jonathan!
Lewis! Ikke gjør dem sure.
La meg være.
Mor! Mor!
Hvorfor vil du ikke snakke med meg?
Herregud!
Hei, vent! Hjelp oss!
Jonathan!
-Slipp meg! -Jonathan!
-Er du OK, Lewis? -Jeg er OK.
-Vil du se på det? -OK, la oss komme inn dit igjen.
Med alle de uhyggelige monstrene?
Vi må finne Isaac og Selena.
Du hørte Isaac. Alt er forhekset.
Jeg forstår det. Så, skal vi bare sitte her og prøve å forstå forhekselsen?
-Nei, vi trenger en plan! -Vi har ikke tid!
Splitte mine bramseil.
Ikke vær redd. Tennene er laget av gresskar. De kan ikke skade oss.
OK, det var noe jeg fant på.
-Et slags ugudelige lim. -Jeg sitter fast.
Det gjør jeg også.
Jeg trodde ikke jeg skulle dø på denne måten.
-Mrs Zimmerman, grip skjorten min. -Jeg har deg.
-Hakk løs! -Skynd deg, Lewis!
Gud, jeg hater gresskar.
Så du det, Florence?
Jeg sprengte den ved psykisk kraft! Det virket!
Ja, Jonathan. Vi er alle stolte av deg!
-Ser du nå at jeg har kraften? -Ja, jeg forstår. En gullstjerne til deg.
Onkel Jonathan. Det er meg. Våkne.
-Onkel Jonathan. -Du må våkne nå.
Hva ser du på, din feiekost.
På deg, orangutangbaby.
Lewis. Du har glemt noe, Florence.
Lewis, jeg er lei meg for alt som er skjedd.
-Det er OK, det er jeg også. -Bare så dere vet det...
Men det er bare 18 minutter til måneformørkelsen.
Og de har nøkkelen.
-Hvordan finner vi klokken? -Det kan vi ikke.
Det er forhekset, skjult for alle trollmenn og hekser.
Ikke engang Florence kan finne det.
Vi må ha oversett noe.
Kanskje jeg kan finne det.
Jeg er hverken heks eller trollmann. Ikke enda, i hvert fall.
Hvis jeg prøvde å bruke magi. Ville det virke?
OK, jeg er klar.
Lewis, jeg vet ikke helt med den 8-ballen.
Det er min magi, ikke din.
La oss dra.
Finne. Verb.
Å oppdage det nøyaktige stedet og posisjonen. Hemmelighet.
Adjektiv. Noe som skjules eller ikke må sies.
Klokke. Substantiv. En mekanisk enhet til å avlese tid.
En tidsmåler. En horologe!
-Han er rar. -Ja, ikke sant?
Finn den hemmelige klokken!
Jeg ber dere, mor og far.
Fortell meg hvor klokken er.
"Under kjelen."
Lewis, du er genial.
Skal vi?
Knask eller knep!
Mrs. Zimmerman?
Hva er det?
Jonathan, åpne døren.
Jeg er i gang.
Jonathan.
-Jonathan! -Det hjelper ikke.
Lewis. Bryt den opp.
Selv i døden, så uhyggelig.
-Florence, jeg må tisse. -Ikke nå, Jonathan.
-Snakespeare! -Mrs. Zimmerman!
Løp! Løp!
Hun kan ta seg av Snakespeare.
Isaac.
Stopp!
Vær så snill?
Jeg har lært deg alt du vet.
Men ikke alt som jeg vet.
Min elskede.
Nei!
-Vent der, Lewis. -Nei, jeg blir med deg.
Kanskje det er feller. Jeg har beskyttelse.
Jeg kan merke noe.
Jeg har den!
Onkel Jonathan!
Onkel Jonathan?
Det er OK.
Det er meg, Lewis, nevøen din.
Lewis, bli med oss til tårnet.
Det er et spesielt tårn. Det beskytter oss.
Jeg liker deg, Lewis. Jeg liker å være moren din.
Glem alt om onkelen din.
Snart er han borte slik som alle andre.
Onkel Jonathan? Onkel Jonathan?
Jeg har deg.
Hva?
Mor, far, hva skal jeg gjøre?
"Si farvel."
Si farvel? Jeg forstår det ikke?
Farvel, venner.
Jeg elsker dere.
Se min elskede. Det begynner nå.
Det er nye tider på vei.
Raskt!
-Det er noe galt. -Hva er det?
Hjelp meg.
Nei.
Ja!
Jeg skal vise dere hva litt sprøhet kan gjøre.
Hva?
-Onkel Jonathan. -Jeg er tilbake.
Du gjorde det. Du stoppet klokken.
Ikke si noe til Florence om babykroppen. Hun vil terge meg for alltid for det.
-Lover du det? -Jeg sverger. Ingen babykropp.
-Ama'r og trollmann? -Skjedde aldri..
Du er den beste. Du gjorde det.
Kast hit buksene mine.
-Ikke si noe til Florence. -Vel, vel, vel
Se hva katten drog inn.
Du ordnet Snakespeare!
-Stoppet du klokken? -Nei, jeg tisset i buksene.
Bokstavelig talt. Lewis stoppet klokken.
Lewis.
Du er ukuelig.
mrs. Zimmerman...
-Jeg er lei meg for at du mistet familien din. -I like måte.
Kanskje vil du være en sort svane sammen med oss?
Kan jeg være en lilla svane?
-Avtale. -Det vil jeg veldig gjerne.
-Jeg vil ikke ha den ekle lille gnomen. -Tror du at jeg vil det?
Vet dere hva, venner? Jeg vil egentlig ikke spille uansett.
Ballen i fjeset med stor fart.
-Flaks. -Lewis er med oss!
Nei! Vi vil ha han!
Rose Rita, ikke sant?
-Får jeg se din bok om kryp? -Jeg har sett deg med ordbøkene dine.
Du vet det heter insekt.
Men, ja, det får du.
Har du tegnet dem?
De er virkelig gode.
Du ligner et insekt.
Og det er et kompliment.
Det tar jeg imot.
Farvel.
-Hvem var det? -Rose Rita Pottinger. En venn.
-Er hun? Kyssevenn? -Nei.
Se på han som spiller kul. James Dean, helt plutselig.
Onkel Jonathan. slå den. La oss se hva denne kan gjøre.
Hei! Vi er hjemme.
-Klar? -Å ja.
Bli der.
-Vet du, Jonathan, du kjører som en bestemor. -Morsomt. Du ser ut som en.
-Stopp, dere er begge gamle. -Den var god, Lewis.
Gullstjerne
Slemme katter! Bruk kattedoen!
Norsk tekst av Asort. Takk til UNiTY - www.DanishBits.org